Академік Володимир Липський був ботаніком та президентом Української академії наук. Його ім’ям названо 54 види рослин, він досліджував флору Сухого лиману, вивчав водорості Чорного моря та майже 10 років очолював Одеський ботанічний сад.
Він народився 11 березня 1863 року на Волині в сім’ї сільського священика. Після закінчення гімназії Володимир вступив до приватної київської колегії Павла Галагана, яка була одним із найпрестижніших навчальних закладів, і закінчив її із золотою медаллю. Отримавши диплом Київського університету, він працював у ботанічному саду, брав участь у наукових експедиціях, описав чотири нові роди та понад 220 видів рослин.
Липський взяв участь у створенні Української академії наук, яку очолював до 1928 року. Однак радянські чиновники контролювали та втручалися у всі сфери діяльності, в яких вони зовсім не розбиралися. Ліпського оголосили «політично інертним» президентом і він подав у відставку. Саме в цей час його запросили до Одеси, щоб очолити Одеський ботанічний сад.
В Одесі Липський вивчав водорості Чорного моря, особливо філофору червону — вона стала основою для виготовлення йоду та агар-агару, які на той час ввозили з-за кордону. Крім того, він проводив у Чорному морі «йодні експедиції», результатом яких стало відкриття першого в Україні йодного заводу, а також брав участь у роботі українського інституту, який займався вивченням каучуку та каучуконосів.
Володимир Липський працював директором Одеського ботанічного саду до 1933 року, а потім пішов з цієї посади, оскільки не хотів підтримувати антинаукові теорії Трохима Лисенка. До кінця життя він працював звичайним науковим консультантом ботанічного саду. Помер Володимир Липський 24 лютого 1937 року та був похований в Одесі. Однак у 1950-х роках могила вченого була знищена, а місце поховання втрачено.